Марко Ганчев
За произхода на Месемврийския провлак

chitanka.info

Тази история — истина чиста —

до нашето време доведе я

усърдното перо на хрониста

Ксенофонт от град Никомедия.

Навремето Месемврия бил остров

и от него до континента имало мост.

Обаче положението станало много остро

от един съвсем неочакван въпрос.

Ни едно магаре не смеело да прекрачи

до града — запъвало се на моста.

Ще кажеш, градът за магаре ли ще заплаче?

Но заплакал градът и то доста.

Заговорвал ли някой за някое учреждение,

че магарешки му е просто ината,

децата се блещели в недоумение

пред такава думичка непозната.

Философствал местният философ,

но народа го хващала просто невроза

и въздишал от носталгия: — Оф,

няма вече чиста магарешка поза!

„Не пожелавай на ближния си жената,

нито осела му!“ — Господ бил писал.

Но хората следвали само едната

препоръка, другата нямала смисъл.

Случвало се местният вестник да срита

някого, ако не е фаворит,

но публиката с въздишка нескрита

въздишала по истинско рит.

Проумели и стари и млади,

че е гибелно всяко отлагане,

и насипали провлак — къде с бригади,

къде с данък самооблагане.

И мостът вече, естествено,

престанал дългоухите да тревожи,

и всяко от тях влязло тържествено

в града, сякаш вози син божи.

И лицата на хората засияли,

изчистени от всякаква мизантропия —

вече гледали самите оригинали,

а не техните жалки копия.

1973

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.